A NETFLIX SOROZATA
Többet ne csináljunk ilyet!
- Ne ússzuk meg a világvégét? - Ez a specialitásunk.
Ez egyáltalán nem stimmel.
- Ez ugyanaz, csak seggel előre. - Szó szerint.
Ez tiszta Alíz Csodaországban.
És majd még furább lesz.
Végre a túloldalon vagyunk.
- Hol van Klaus? - Sajnálom, de a bátyátok…
Mindent megtettem, de nem ért át időben. Ő is a kugelblitz áldozata lett.
Mögöttem volt, amikor beléptem az alagútba.
- Vissza kell mennünk! - Már nincs hová.
Majd később meggyászoljuk.
Most haladnunk kell.
Várj! Luther és Klaus?
Amikor az mondjuk, valóság, pontosan mire is gondolunk?
Az 1800-as években az akkori gondolkodók úgy tartották, hogy a kozmosz óraműszerű.
A kvantumkorban
az időről és térről úgy gondolják, hogy hologram.
Az ókorban úgy hitték,
négy repülő teknős hátán lovagolunk,
vagy egy fehér bivaly szarvain.
Ezek után jogosan gondolkodhatunk el,
hogy vajon megismerhetjük-e a valóság alakját?
Van-e egyáltalán alakja, vagy csak mi ruházzuk fel azzal?
Olyan aprók vagyunk, nem?
Ki rak ananászt a pizzára?
Ha igazán belegondolsz,
nem vagyunk mások csupán, mint egy apró porszem
egy porral teli sivatagban.
Legfeljebb koktélokba illik.
Mindezt naprendszereken belül.
Galaxisnyi sivatagokon belül.
De miért van az én pizzámon?
- Klaus, figyelsz? - Igen, persze.
Jelentéktelenek vagyunk, blabla.
Bocs, hogy nem egy betépett egyetemista vagyok filozófiaórán.
Várjunk csak!
- Hol vagyunk? - Meghaltunk.
Meghaltunk.
Üdv nálam!
Lenyűgöző!
Miért nem maradtatok? Nagyon menő.
Lilával alig tudtunk elmenekülni.
De most én is itt vagyok, túlerőben vagyunk.
Az ellenfél erős, gyors és rohadt dühös.
Eszetekbe ne jusson csengetni! Különben repül az ujjatok vagy a csápotok.
Megkockáztatom…
- Ne! - Menj arrébb!
A megfelelő lelkiállapotban kell lennünk.
Arra utalsz, hogy dühös vagyok?
Igen, így van.
Kinyírom azt, aki bántotta Luthert.
Nem csak Luther ment el. Klaust is elvesztettük.
Mindnyájan dühösek vagyunk, oké? Én is. De ezt át kell gondolnunk.
Jókor kell cselekednünk.
Felejtsd el, Ötös! Nem jutsz ki.
Szóval itt rekedtünk?
Ez a hely egyszerre próbatétel, csapda és mentőöv.
- Mi van odaírva? - Hogy „kérjük, ne csengessen!”
Ezt jelenti.
Értjük, Diego.
A csengő rossz.
Mit csináljunk? Valaki tudja?
Reggie?
Éhes vagyok. Kértek egy angolnatekercset?
Hogy tudsz ilyenkor enni?
És te hogy tudsz ilyenkor pöcs lenni?
- Hé! - Te majd…
Hagyd békén, oké?
- Azért eszik, mert… - Erőt ad. Ezekben a nehéz időkben.
Diego, gyere egy percre!
Meghaltam?
Igen, és örülök, hogy veled lehetek az első alkalommal,
mert tudom, hogy fura.
Olyan, mintha egy nagyon élénk álomból ébrednél, de ne aggódj,
hamarosan mindent megértesz.
Úristen! Apa megölt.
Úristen! Engem is megölt. Sokszor.
Ő egy idegen!
Errefelé kerüljük az ilyen szavakat.
Tudom, hogy ez nagyon polkorrekt,
de miért nem mondod inkább azt,
hogy brit?
Nem, tényleg földönkívüli.
Egy óriásrovar egy idegen bolygóról.
Istenem!
Vissza kell mennünk figyelmeztetni Sloane-t és a többieket.
Nem megy. Leszámoltam a másik oldallal.
- Mi? - Nekem itt a helyem.
Egész életemben lúzer voltam, egy nyomi.
Hibát hibára halmoztam,
de ez valójában egy jel volt.
Azt mutatta, hogy ez az otthonom.
- Itt a helyem. - Ezen a szar helyen?
Az örökkévalóságra gondoltam.
Veled és a többi örök, szellem barátommal.
És én mit csináljak?
Egyél pizzát és nézz velem dokufilmeket az idők végeztéig.
Te most hátat fordítasz a családnak?
Ne aggódj miattuk!
Hamarosan itt lesznek. Mindenki meghal egy nap.
Akkor nekünk annyi?
Igen, vége a táncnak.
- A táncnak? - Igen.
Mi van, ha ezt csinálom?
Ügyes vagy, de az Ürességben nincs fájdalom.
Gyerünk, próbálj csak megütni!
Kihívás elfogadva.
Majdnem elszóltad magad, hihetetlen!
Sajnálom, de lehet, el kéne nekik mondani.
Nem.
A babaváró buli előtt végezzünk a küldetéssel!
- Jó, de mi van, ha… - Ideadnád a szójaszószt?
Nem értem.
A szeretteinkkel vagyunk.
Miért ne mondanánk el nekik?
A helyzet elég szar most.
Így legalább a családnak lenne miért küzdenie.
Fogd be, és edd a halat!
Rendben.
Az öreg is megmondta.
Elsőre véletlen, másodszorra egybeesés,
harmadszorra pedig hülye lennék bedőlni neki.
- Nem biztos, hogy ő ölte meg a többieket. - Viccelsz? Máskor is csinált ilyet.
Nem emlékszel, miért gyűltünk össze?
- Apa temetése miatt. - Pontosan.
Máskor is átvert már titeket, most is azt csinálja.
- Gyerünk! - Nem.
Leszavaztuk apát, de mégis itt vagyunk most.
Biztos ő ölte meg Luthert?
Szerintem lelkifurdalás nélkül megöli Luthert, Klaust és a többieket.
Ráadásul szerintem Allison is benne van.
Nem.
Utálom, hogy közhelyeket pufogtatok.
Szerintem most ne aggódj a klisék miatt.
Tudom, hogy itt a világvége,
de azt hittem, együtt leszünk majd.
El se tudtam búcsúzni.
Én elbúcsúzhattam a lányomtól és a férjemtől.
De ez nem volt elég. Az érzéseket…
Nem lehet szavakba önteni.
Luther szeretett téged…
A holdat is lehozta neked.
Boldoggá tetted.
Ő Sloane-nal volt az alagútban.
Nem Klausra gondoltam.
Luther?
Mi? Ő sose tenne ilyet.
Ezen az idővonalon nagyon instabil lett.
- Elvesztette a lányát. - És megölte Harlant.
Ha igazad is van,
nem hinném, hogy bevallanák, ha rákérdeznénk.
Egyetértek.
Ne már! Hallgass meg!
Nem megyek vissza, hogy tovább szívassanak.
Ezt nem tudod befolyásolni.
Hihetetlen önző vagy! Mondták már?
Nyugi! Ne aggódj!
Végtelen idő áll a rendelkezésedre, hogy feldolgozd.
Ebből elég!
Basszus!
Ne már!
Vagy milliószor meg kellett halnom, míg erre rájöttem.
Már megint?
Igen, megint.
Valaki így képzeli a paradicsomot?
- Mi a… - Helló, tesó!
- Te! - Ne!
Gyere vissza!
Ez csikis!
Engedj el!
Figyelj!
Lehet, hogy nem érzel fájdalmat,
de az idők végeztéig foglak átdobni a falakon.
Sose lesz nyugtod! Nem fogok leállni.
Nem.
Az Üresség az én váram.
Lehet, hogy ugrálóvár, de az enyém.
Megértem, ha nem akarsz segíteni a családnak.
De életem szerelme a pokolba tart.
Lehet, nem is tudok segíteni! Azt se tudom, hová mentek.
Klaus, ez a várad!
- Igen. - Most mondtad.
- Igen. - A halál királya vagy.
Az azért túlzás.
Én jobb szeretem a…
Igen.
…a Sötétség Hercege nevet.
Mindegy!
Hiszek benned, testvér.
Bármire képes vagy.
- Sziasztok! - Sziasztok!
Bocs az ünneprontásért.
Jó, rendben! Megoldjuk.
- Megpróbáljuk. - Jó.
A nullától a Rettenthetetlenig tartó motivációs skálán
ez egy fél Mindent a győzelemért volt.
- Ezt majd később megbeszéljük. - Ezen javíthatnál.
A pokolba ezekkel!
Beszélnünk kell.
- Sok a dolgom, nem ér rá? - Nem.
Te ölted meg Luthert és Klaust?
Egy Őrző leselkedik ránk.
Le kell győznünk, hogy nyerjünk.
Mi értelme lenne megölni két csapattagot?
- Válaszolj! - Most válaszoltam.
Ha hazudtál nekem, vége az egyezségünknek!
Én betartom, amit vállaltam,
és tőled is ezt várom.
- Miről beszéltetek? - Nem rád tartozik.
Nem rám? Itt vagyunk a Feledés Hotelben.
Ahogy kérted. Elintéztem.
Ne légy nevetséges!
Allison megölte Harlant, én összehoztam a családot.
Te mit tettél?
Gyertek, gyerekek!
Most, hogy kifújtuk magunkat,
kezdődhet az igazi munka.
- A hét harang legendája? - Pontosan. Te legalább figyeltél.
- Megtaláljuk a harangokat és aztán? - Nem.
A harangok csak egy metafora erre.
- A pecsét. - Pontosan, Ötös.
A pecsét a kulcs a hét haranghoz.
Találjuk meg ezt a szimbólumot, hogy újraindíthassuk a világot.
Mi lesz, ha megtaláljuk?
Nem tudom.
Micsoda? Azt mondtad, van egy terved.
Valamennyire van is.
Remek. Szóval örökre itt rekedtünk a hotelben, és még a szusi is rossz.
A pecsét az egyetlen eszközünk, hogy újraindítsuk az univerzumot.
Fura, mennyire egyetértetek.
- Hol kezdjük? - Szétválunk.
Allison, Sloane és én.
- Ben, Ötös, Viktor. - Allison velünk jön.
Bent kicseréljük Allisonra. Vele edzettünk, így több értelme van.
Kösz, de kösz, nem.
Miért nem?
Remek ötlet!
Allison az esernyősökkel. A Verebek együtt.
Más emeletre menjetek! Keressétek a pecsétet!
- És mi? - Ti egy pár vagytok.
Senki se kíváncsi a civakodásotokra.
Forgassatok fel mindent, és találkozzunk itt fél óra múlva.
Micsoda időpocsékolás!
Hallottad? Párnak hívott minket.
Kezdem megkedvelni apádat.
Elfelejtettem a naplómat! Máris jövök.
Jól elrejtették ezt a pecsétet.
Mekkora lehet?
A drága Reg ezt nem említette.
Komolyan? Meglepő. Azt hittem, téged beavatott.
Ezt meg hogy érted?
Láttalak vele a Fehér Bivaly lakosztályban az esküvő után.
Biztos most kell ezt?
Úgy tudom, kidőltél tegnap este.
Igen, és eltartott egy ideig, míg felidéztem, de emlékszem rád.
Apával megállapodtatok valamiről.
Mire bólintottál rá?
Megállapodtam apával?
- Ugye viccelsz? - Nem.
Válaszolj!
Megvesztél!
Megállapodtatok, és Luther halott.
Figyelj, Luthert ez az izé ölte meg.
- És Klaust? - Nem jött utánunk időben.
Emberek halnak meg a megállapodásod miatt.
Azt gondolod, hogy megállapodtunk, hogy megölöm Luthert és Klaust?
Végeztem. Lemegyek.
Várj, ne!
Várj, Ötös!
Allison!
Hallgass meg!
Viktor? Allison?
Jól van.
Úgy tűnik, indul a móka.
Elegem van az összeesküvés-elméleteitekből.
Hallgass meg!
Mégis miért?
Arra szavaztatok, hogy maradtok.
Lemondtatok a családról és az univerzumról.
Egyedül én harcolok mindkettőért.
Ki kell derítenünk apa tervét, mielőtt más is meghal.
Hol a fenében van Ötös?
Mögöttem volt.
Ötös?
Kijutunk innen, oké?
Mindhárman túléljük.
És utána?
Egy boldog család leszünk.
Dehogyis.
Megint be kell bizonyítanom, hogy jó apa lennék?
- Átmentél a teszten. - Elegem van.
Várj!
Szóval nem rólam van szó!
Megijedtél.
Stannel egyszerűbb volt, jó?
Elküldhetted volna,
és akkor nem kell elmondanom, hogy terhes vagyok,
és nem kell marasztalnom téged.
Minek mondj igazat, ha manipulálhatod a másikat és nem kell sebezhetőnek lenned.
Ez őrültség!
Mi van, ha cserben hagyom a babát, ahogy anyám cserben hagyott?
Nem fogod.
Az őrült homlokzat mögött
egy jó és rendes ember rejtőzik.
- Biztos? - Aha.
Ezer százalék.
Gyerünk!
Ez ugyanaz a lift?
A növények alatt is nézd meg!
Nézz körül, nincsenek-e rejtett rekeszek valahol!
Nahát, egy fal!
Meg itt is egy fal!
Mi a fene bajod van?
Emberek halnak meg, te meg duzzogsz.
Olyan vagy, mint apa.
Miért akarod, hogy apa kedveljen?
Nem ő határoz meg minket.
Sok mindent vittünk véghez nélküle.
Ahogy a Veréb Akadémia is, de ők meghaltak.
Ő sosem volt Veréb.
Iszonyatosan rossz apa volt. Nincs rá szükséged.
Könnyen beszélsz, mert már van új családod.
És a legjobb tagja most halt meg.
Bármily meglepő, de örülök nektek.
- Mi a baj? - Változik a szálloda.
Körbe-körbe járkálok, de éltre keltek a folyosók.
- Menjünk le! - Már próbáltam.
Bármerre indulok, ugyanott kötök ki.
Talán rosszul tájékozódsz.
Jól van, vezess minket, Magellán!
Ötös?
Ötös!
Ötös?
Ötös!
- Hol van? - Honnan a fenéből tudnám?
Ne már! Elég legyen ebből!
Hogyan térhetnénk vissza az előző állapothoz,
mielőtt kamuból bocsánatot kértél…
Te meg hazudtál?
Kérlek, Allison! Mit csináljunk?
Talán sose jutunk vissza oda.
Baj van, apa?
Te!
Hiányoztam neked!
Csak egy út vezet ide. Ez képtelenség!
Hát, itt vagyok.
Lenyűgöző!
Bárcsak tanulmányozhatnám ezt, de most nem érek rá.
Kihasználtál, hogy idehozd a családot.
Megértem, de akkor is kihasználtál.
És amikor már nem kellettem, hagytál meghalni.
Hagytalak meghalni? Szívességet tettem neked.
Tudtam, hogy visszatalálsz a helyedre, az Ürességbe.
Tényleg szeretem.
- Akkor miért vagy itt? - Mert megölted Luthert.
- Szükséges volt és hatékony. - Ki következik? Ötös? Viktor?
Az egész család?
Elég! Mindenki a helyén van, kezdődik a csata!
Egy harangszóra vagyok a díjamtól. Mindent tönkreteszel.
Ha mindig kapnék 10 centet, amikor ezt hallom, lenne egy dollárom.
Ami nem sok pénz,
de vannak ezek az egydolláros boltok, amik elég…
Erről ennyit.
- Senki se hallgat rám? - Nem, egyikünk sem.
Menjünk le!
Igen.
Szerinted melyik barom testvérünk csengetett?
Allison!
Allison, menjünk!
Kelj fel! Menjünk!
Ez meg ki volt?
- Szerintem menjünk. - Oké.
Gyerünk már!
- Diego, várj! - Hagyjuk!
Szép volt, szívem!
Bassza meg!
Futás!
Nyomd a gombot!
- Melyik emeletre? - Mindegy!
Ez komoly? Egy szamuráj?
Jól áll neki a bosszú.
Befognád, és segítenél megölni?
Gyere, erre!
Rendben.
El kell szorítani a karod.
Igazad volt. Megállapodtam apával.
Luther és Klaus?
Ahhoz semmi közöm. Esküszöm.
Miért mondod el?
Mert fontos, hogy higgy nekem, oké?
Mindannyiunkért tettem.
Lutherért és Klausért is.
Mit ajánlott?
Bíznod kell bennem.
Nézz rám! Ha ezt megússzuk, minden rendben lesz.
Viktor?
Allison?
Viktor!
Allison?
Mondtam, hogy menj el!
És hagyjalak meghalni? Ugyan már.
És a baba?
- Azt bízd rám! - Az apja vagyok.
Ezért még fél évig nincs semmilyen szereped.
Sehogy se foglak meggyőzni?
- Végre megértetted. - Igazad van.
Megértettem.
- Mit művelsz? - Megvédem a családomat.
Ne! Diego, ne hagyj itt!
Sajnálom!
- Megígérted, hogy mindig együtt leszünk. - Tudom.
Diego, ne csináld!
A babának majd meséld el,
hogy milyen ember voltam.
Milyen próbáltam lenni.
Ne, Diego! Ne!
Diego!
Ötször rásóztál a fejszével.
- Halottnak kéne… - A páncélja betonkemény.
- A hátrészen van egy rés. - Mögé kell kerülnünk.
- Végezzünk vele! - Sloane!
Hé, seggfej!
Ötös?
Allison?
Végre valaki, akinek érdemes utánozni az erejét.
Lila? Mit kerestél ott bent?
Majd elmagyarázom.
Basszus!
- Unom a menekülést. - Én is.
Ez furcsán ismerős.
Most nem egymás ellen használjuk.
Menjünk!
Klaus?
- Úristen, Klaus! - Lila!
- Jól vagy? - Klaus!
- Hogy jöttél ki? - Mi történt?
Azt hittük, meghaltál.
Bárcsak!
Jól vagy?
- Azt hiszem. - Klaus!
- Rémesen festesz. - Harcolj te az Őrzővel!
- Megtörtént. - Mi is harcoltunk.
Mondtam, hogy maradj…
Szeretlek!
Azt hittem, meghaltál.
De életben vagyok és jól vagyok, pedig apa be akarta verni a fejem,
de a könnyes viszontlátás várhat.
El kell mondanom, hogy apa
ölte meg Luthert.
És kizárt az alagútból, és ő nyomta meg a hülye csengőt.
Mi a terved, öreg?
- Nem érünk rá. - Megölted Luthert!
Muszáj volt. Nem állt össze a csapat.
Ez a sok hülye legenda.
A hét harang és az északiak nem léteztek.
- Meghalni hoztál ide minket. - Nem.
A hotelben van a kulcs az univerzum újraindításához.
Találjuk meg a pecsétet!
Egyikünket sem izgatja a pecséted.
A sisakos, sarlós Őrző majdnem végzett velünk.
A miénknek fejszéje volt.
A miénknek kardja.
Maradt egy.
Keressük meg!
Az eddig is olyan jól ment.
Csendesebben! Van fájdalomcsillapítótok?
Lehetne, hogy egy kicsit halkabban beszéltek?
Köszönöm.
Megvan a pecsét! Ott van a…
Senki se bánthatja a feleségemet, te seggfej!
Éveken át hű voltam hozzád.
Elküldtél a holdra megrohadni, és minek?
Ezért a hülye küldetésért?
Volt célod.
Te őrizted az univerzum legnagyobb kincsét.
Mi volt az?
Hamarosan megérted. Mind megértitek.
Klaus!
Nem bírom tovább.
Örökké szeretni foglak.
Jó?
A pecsét a padlón van! A csillagok azok.
Gyerekek, álljatok a csillagokra!
Ben, most! Gyorsan!
Hét pont és heten vagyunk. Mi vagyunk a harangok.
Ne!
Te ne!
Siess, csak így állíthatjuk meg!
Ötös, gyorsan!
Erről nem volt szó! Bántod őket.
Nem hagyhatom abba. Leállna a gép.
Miféle gép? Nem értem?
A hotel csak álca. Ez egy másik dimenzióban lévő gép.
Az univerzum teremtője építette.
De mi közük nekik ehhez?
Csak a testükben lévő részecskék képesek meghajtani a gépet.
Megölte Luthert.
Meg akarta ölni Klaust.
Nem áll le, amíg mind meg nem halunk.
Hagyd abba!
Mindjárt kész.
Utána megkapjuk, amiért jöttünk.
Megölöd őket!
Mindennek megvan a maga ára.
Elég!
Allison, ne nyomd meg a gombot! Nem tudjuk, mire van.
Allison, ne!
Ne kényszeríts erre!
Bízol bennem?
Viktor, mit csinálsz? Állítsd meg!
- Allison, várj! - Allison, ne!
Claire?
Mi a baj, anya?
Semmi, kicsim.
Úgy örülök, hogy itthon lehetek.
Mindig is itt volt a helyed.
Szia, drágám!
Menő!
OBSZIDIÁN EMLÉKPARK
SIR REGINALD HARGREEVES NAGYVONALÚ AJÁNDÉKA
Luther?
Basszus!
- Láttok? - Igen.
- Élek? - Igen!
- Luther él! - Istenem!
- Ez nem minden, nagyfiú. - Mi az?
Basszus, a testem!
Várj!
- Remekül nézek ki. - Luther milyen vékony!
- Megmutatom Sloane-nak. - Itt a karom.
De menő! Hol van Sloane?
- Mögöttem volt… - Amikor Allison megnyomta a gombot.
Ő is eltűnt.
Nem tudom, ti hogy vagytok vele, de évek óta nem voltam ilyen jól.
- Tudjátok, hol vagyunk? - A hotelben.
Vagyis a hűlt helyén.
Az öregnek tényleg sikerült újraindítani az univerzumot.
Visszanőtt az ujjad!
Sloane? Sloane!
Leszarom az univerzumot. Hol a feleségem? Hol van, Ötös?
Örülök, hogy élsz, de engedj el!
Előbb válaszolj!
Hagyjuk ezt!
Valami nem stimmel.
Igen, végre szétrúgom a segged.
- Ez az! - Nem, te idióta.
Az erőmmel nem stimmel.
Na persze!
Ez nem jó.
Gyerünk!
Abrakadabra Spiritusz!
Újra halandó vagyok?
Ne már!
Hogy szerezzük vissza az erőnket?
Basszus!
Megkeresem a feleségem.
Ne, Luther, ne menj el! Öt perce még halott voltál. Törékeny vagy!
- Utánamegyek. - Ne, Klaus! Várj!
- Én lépek. - Ne már!
- Maradjunk együtt, míg rájövünk… - Mit csináljunk?
Éljük az életünket?
Seggfej!
HARGREEVES PÉNZÜGYI VÁLLALAT
A vonat végállomása a Joido állomás.
A feliratot fordította: Miklósi Zsuzsa